Forskel mellem versioner af "Barberens Bådfart"
Linje 41: | Linje 41: | ||
== Haandbog for Tourister == | == Haandbog for Tourister == | ||
Det hedder i Haandbog for Tourister fra 1875, som barberen selv udgav i årene omkring 1875, at han kunne fremskaffe en lille vejviser. Dette var ikke i form af kort eller folder, men som oftest et større stedkendt barn vel oftest én af hans egne børn, som også afhentede turister og gik rundt med hueskilte med inskriptionen "Barberens baadfart". | Det hedder i Haandbog for Tourister fra 1875, som barberen selv udgav i årene omkring 1875, at han kunne fremskaffe en lille vejviser. Dette var ikke i form af kort eller folder, men som oftest et større stedkendt barn vel oftest én af hans egne børn, som også afhentede turister og gik rundt med hueskilte med inskriptionen "Barberens baadfart". | ||
+ | |||
+ | [Kategori : Turisme]] | ||
+ | [[Kategori : Trafik & transport]] |
Versionen fra 26. jun 2013, 23:19
![](/mediawiki-1.23.5/images/thumb/7/7c/Coneville.jpg/350px-Coneville.jpg)
Barber Peter Petersen er allermest kendt som den, der startede bådfarten for turister. Han anskaffede sig nogle redningsbåde bl.a. fra orlogsskibes strandinger på vestkysten. Da han var udlært møllebygger, var det sikkert ikke vanskeligt for ham at bygge bådene om til hånddrevne hjulbåde. På disse fartøjer var der ingen maskine til at drive hjulene rundt i hjulkassen. Båden bevægede sig fremad ved, at to mænd sad og drejede hver sit skovlhjul rundt.
Indholdsfortegnelse
Hånddrevene hjulbåde
Den første hjulbåd, som fik navnet ”Otto”, byggede Peter Petersen selv. Den var på søen allerede i 1858, men siden kom andre til - med navne som ”Caroline Amalie”, ”Dania”, ”Marie”, ”Dagmar” og ”Corneville”. Hvis passagererne var stuvet tæt sammen, kunne en sådan båd rumme 15-25 personer.
![](/mediawiki-1.23.5/images/thumb/c/c2/Corneville_i_kluver.jpg/350px-Corneville_i_kluver.jpg)
Bådene var meget populære og blev ofte foretrukket fremfor dampbådene med al deres larm, kulos og varme. Desuden stak de ikke så dybt og kunne gå ind på lavvandede steder. I de første år var det dog ikke helt ufarligt - det skete engang, at en båd sprang læk, så damerne måtte reddes i land på ryggen af herrerne.
Man kunne leje bådene med eller uden fører, men der skulle to til at drive dem frem, og så kunne farten komme op på en mil i timen.
Ofte blev små selskaber kapret af barberen på hotellerne og til aftalt tid blev de så hjulet ud på søerne. Hvis det kneb med mandskab, kendte Petersen nogle karle, han kunne hyre - mange ungersvende ville sikkert gerne tjene lidt ekstra ved at give en hånd med.
Corneville
På sine ældre dage ansatte barberen Anders Christiansen Mølbæk (1856-), der siden blev selvstændig og ejer af et par dampskibe. I en gæstebog for "Corneville" kan man læse om, hvor vellidte de begge var, ikke mindst overfor mødre med småbørn og unge kærestefolk, der kunne få fred bag en skærmende parasol i agterstavnen.
Et digt fra gæstebogen lyder således:
Det er ei reklameren
til skade for barberen
men har du ikke vandskræk
så gør en tur med Mølbæk
thi han kan dreie
og finde veje
i skov og hede
og, gud, hvor han kan svede
En tur ud i den smukke natur
Turene gik i begyndelsen ikke længere end til den smukke Thoras Høj ved Avn Sø og Tindebjerget med bl.a. Barberens Udsigt, men efterhånden nåede man med bedre både helt ud til Himmelbjerget. Undervejs blev der ofte gjort ophold ved Nåege og Svejbæk Færgekro, hvor man kunne spise frokost eller drikke kaffe. Der kunne også gøres holdt, så passagererne kunne bestige nogle af de flotte udsigtspunkter bl.a. Lovisehøj, Karoline Amalies Høj og H. C. Andersens Bænk.
Haandbog for Tourister
Det hedder i Haandbog for Tourister fra 1875, som barberen selv udgav i årene omkring 1875, at han kunne fremskaffe en lille vejviser. Dette var ikke i form af kort eller folder, men som oftest et større stedkendt barn vel oftest én af hans egne børn, som også afhentede turister og gik rundt med hueskilte med inskriptionen "Barberens baadfart".
[Kategori : Turisme]]